Lucky Luke


 * Även en signatur för tecknaren Luke Ross

thumb|250px|[[Lucky Luke drar snabbare än sin egen skugga. Bild av Morris. &copy; Lucky Comics.]] "Lucky Luke" är en belgisk västernparodi och humoristisk äventyrsserie, skapad 1946 av Morris. Serien har på svenska även kallats "Snabba Wille" och "Tursamme Tony".

Upphovsmän
thumb|250px|[[Lucky Luke och Jolly Jumper i sitt allra första framträdande på sidan tre i äventyret "Arizona" (orig. "Arizona 1880", 1946) av Morris &copy; Lucky Comics.]] frame|"[[Lucky Luke", Lonesome Cowboy – Sheriffstjärna. &copy; L.L.L. 2005. Observera Grässtrå och Cigarett i mungipan på de två olika bilderna.]] Maurice de Bevere, signaturen Morris, skapade "Lucky Luke" redan 1946 (De allra första sidorna i det första äventyret, "Arizona", är faktiskt daterade 1945, men de gick inte i tryck förrän i december året därpå). Under den första tiden stod Morris för både text och teckningar, med undantag för två halvsidor tecknade av Jijé.

På allvar slog serien igenom först då fransmannen René Goscinny 1955 började skriva manus till Morris' teckningar, ett samarbete som höll i sig ända till Goscinnys död 1977. Därefter övertogs manusskrivandet av flera olika manusförfattare, och sedan Morris' död 2001 tecknas serien av Achdé, efter Laurent Gerras manus.

Handling och figurer
Seriens titelfigur är en ensam cowboy, som under 1800-talets sista decennier reser runt i Vilda Västern. Antalet återkommande figurer i Lucky Luke-serien är minimalt – istället har ett stort antal historiska personligheter fått spela betydande roller i enskilda serier.

Lucky Luke
Lucky Lukes främsta egenskap är hans enorma snabbhet med revolvern – han är vida känd som "mannen som drar snabbare än sin egen skugga" – vilket ofta resulterar i att han anlitas för att fånga in förrymda fångar, eskortera prominenta personer eller genomföra riskfyllda uppdrag. Ursprungligen kännetecknades han även av att han ständigt hade en cigarett i mungipan, något som Morris 1984 – efter att ha blivit aktiv inom antitobakrörelsen – bytte ut mot ett grässtrå. Sista gången Luke sågs röka var i albumet "Lucky Lukes fästmö", där titelns kvinna uppmanar hjälten att komma ihåg att "såväl tobak som alkohol förstör hälsan och moralen". 1988 tilldelades Morris ett specialpris av WHO för att han låtit Luke ge upp rökningen.

Jolly Jumper
Jolly Jumper är Lukes häst och, vid sidan av Luke själv, den ende som figurerar i samtliga album. Från att i de första albumen främst ha haft funktionen av transportredskap kom Jolly Jumper under Goscinny att utvecklas till en snusförnuftig sidekick, snabb att komma med spetsfundiga kommentarer till de äventyr han – många gånger motvilligt – dras in i. Bland hans mer påfallande egenskaper märks också hans förmåga att alltid vara redo när Luke behöver komma i sadeln. Han är också förvånansvärt intelligent – bland annat har han setts spela schack.

Bröderna Dalton

 * ''Huvudartikel: Bröderna Dalton

Joe, William, Jack och Averell Dalton är Lucky Lukes ärkefiender, allt sedan deras kusiner (verklighetens bröderna Dalton) dog i eldstrid mot Luke. Till skillnad från sina släktingar är de dock mindre lyckosamma i sina kuppförsök.

Bröderna Dalton dök för första gången upp i äventyret "Lucky Luke mot Joss Jamon" från 1956–1957, och etablerades i det påföljande äventyret, "Bröderna Daltons första fall" från 1957.

Ratata

 * ''Huvudartikel: Ratata

Hunden Ratata har rykte om sig att vara en av västerns bästa fängelsehundar – ett rykte som dock är kraftigt överdrivet. Hans enfaldighet överglänser till och med Averell Daltons, vilket inte minst går den kritiske Jolly Jumper på nerverna.

Ratata debuterade i äventyret "Ratata på spåret" från 1960, och blev genast en återkommande figur.

Historiska personer
Under Goscinnys tid som författare kom serien till stor att bygga på historiska händelser, uppfinning och personer, och välkända Vilda Västern-teman. På de svenska albumens sistasida återfinns många gånger en illustrerad artikel som sätter in serien i dess historiska kontext. De verkliga personer som stött ihop med Luke inkluderar följande:

Gästspel av verkliga personer
frame|Alfred Hitchcock ur "[[Diligensen" av Morris. &copy; Dargaud]]

Platser
thumb|250px| Plomo är spanska för bly. Ruta från sid 7 i [[Calamity Jane. &copy; Morris&Goscinny]] Många Lucky Luke berättelser utspelar sig i uppdiktade städer. Ofta visas en stadsskylt när Lucky Luke rider in i en ny stad. Skylten har ofta en varning till främlingar. Nothing Gulch är den påhittade stad som Lucky Luke besöker flest gånger.

Flera äventyr tilldrar sig dock helt eller delvis i existerande städer. Washington är ibland utgångspunkten för ett uppdrag för Luke. Virginia City i Nevada var en av de största städerna i 1800-talets Vilda Västern – dit hittar Daltonbröderna i "Bröderna Dalton jagar ett arv". "De obotliga Bröderna Dalton" tar sin utgångspunkt på Vetenskapsakademin i New York. Lucky Luke tvingas mot slutet av "Apache-klyftan" att rida till ökenstaden Albuquerque. I "Diligensen" tar man sig med en av Wells Fargos Diligenser från Denver till San Fransisco.

Lucky Luke har besökt de flesta av USA:s delstater och han har även vid några tillfällen gått över landets gränser. I "Bröderna Dalton blir kidnappade" måste han passera Rio Grande och jaga skurkbröderna i Mexico. Samma bröder jagas i Kanada i "Bröderna Dalton i blåsväder".

Filmreferenser i "Lucky Luke"

 * "Diligensen" är inspirerad av John Fords film "Diligensen" ("Stagecoach", 1939) och till och med persongalleriet har sina paralleller.
 * "Lucky Kid vid rosa bäverns flod" har en anspelning på Jane Campions film "Pianot" ("The Piano, 1993) där ett nyzeeländskt piano spelar titelrollen.
 * I "Dalton City" hänger det en skylt i baren med texten "Skjut inte på pianisten" ("Ne tirez pas sur le pianiste"), vilket kan vara en anspelning på Francois Truffauts "Skjut pianisten!" ("Tirez sur le pianiste", 1960).
 * "Spökranchen" svämmar över av filmreferenser. "Bates ranch" är till utseende en perfekt kopia av "Bates Motell" från Alfred Hitchcock's "Psycho" (1960) och om inte det räckte så upprepar den brittiske regissören sin roll som bartender från "Diligensen". Fastighetsmäklaren Chris Lee som gillar att klä ut sig till vampyr spelas så klart av skådespelaren Christopher Lee, känd för sina Dracula-roller. En Groucho Marx i tropikhjälm dyker också upp klädd som Captain Jeffrey T. Spaulding ur Marx-filmen "Muntra musikanter ("Animal Crackers", 1930).
 * I "Klondike" dyker luffaren/guldgrävaren från "Guldfeber" ("The Gold Rush", 1925) upp.
 * Ratata heter Ran-Tan-Plan i original, ett namn som refererar till filmhunden Rintintin.

Serie- och serieskaparreferenser i "Lucky Luke"

 * I "Vägen till Oklahoma" finns en massa valplakat, på en ko är målat "Välj Culliford" vilket är en referens till Pierre Culliford, Peyos riktiga namn. (I den svenska översättningen står det "Koberg".)
 * I "Bröderna Dalton på krigsstigen" på sid. 25 så säger en av indianerna i original "Houba houba hop hop" vilket är vad Marsupilami skulle sagt.
 * I "Jesse James" är de två pinkertondetektiverna inspirerade av Dupond och Dupont.
 * När oskyldiga förbipasserande arresteras i "Lucky Luke mot Joss Jamon" så grips Red Ryder och hans indianvän Lilla Bävern.
 * I "Ratata på spåret" så dyker Jijés Jerry Spring och bifiguren Pancho upp.
 * I "Striden vid O.K. Corral" så får man se Karl-Alfreds Olivia (Olive Oyl) som Big Nose Kate.

Bild:Mini_belgien.gif Belgien
I hemlandet Belgien började "Lucky Luke" som en av många biserier i förlaget Dupuis flaggskepp, serietidningen Le Journal de Spirou 1946, och 1949 började Dupuis samla serierna i albumutgåvor. 1967 lämnade Morris och Goscinny Dupuis och övergick till konkurrenten Dargaud. Hos det nya förlaget fortsatte Lucky Luke att först publiceras som fortsättningsserie – nu i den ansedda serietidningen Pilote – för att sedan samlas i album. Efter Goscinnys död kom serien även att produceras direkt för albumpublicering.

1988 utkom det sista Lucky Luke-albumet på Dargaud. Nästa album, som kom 1991, gavs ut av Morris egna nystartade förlag Lucky Productions, som enbart ger ut "Lucky Luke" och dess spinoff-serier. År 2000 bytte Lucky Productions namn till Lucky Comics.

Serietidningar
frame|"[[Lucky Luke"som biserie i Champion nr 23/1973 &copy; Egmont]]

"Lucky Luke" fick svensk premiär som biserie i serietidningen Lasso (1953–1954), där han kallades "Tursamme Tony". Senare kom serien även att gå som biserie i tidningarna Champion (1973), Apache (1980–1981) och Buffalo Bill (1981–1984).

Lasso (1953–1954)
Lassos utgivning av serien låg bara några år efter publiceringen i Le Journal de Spirou. Den serie man inledde med, "Le grand combat", hade gått i "Spirou" nr 630-646 1950 och "Lucky Luke contre le Docteur Doxey" som startade i Lasso nr 1 1954 hade "Spirou" publicerat de sista sidorna av under 1953.

Apache (1980–1981)
thumb|200px|[[Apache nr 1/1981 med omslag av Morris &copy; SEMIC/Morris]] Lucky Luke gick i Apache i början av 80-talet. Serierna är korta berättelser från slutet av 60-talet, som från början gjordes för Dargauds pocketserie Super Pocket Pilote eller "Collection 16/22". Den första serien i 10/1980 är dock äldre, 1955, och publicerades första gången i tidningen Risque Tout.

Andra tidningar

 * "Lucky Luke" gick tidigt i Lektyr där han hade premiär i nr 4/1961 som "Snabba Wille". Serien gick som följetong i tio år och publiceringen låg knappt tio år efter orginalpubliceringen i Le journal de Spirou.

Album
Det var dock 1971 som den svenska utgivningen på allvar kom igång – nu startade Bonniers juniorförlag sin albumutgivning, under titeln "Lucky Lukes Äventyr". Utgivningen inleddes med de första Dargaud-albumen, men kom snart att inkludera även Dupuis utgivning. 1988 publicerade Bonnier Dargauds sista Lucky Luke-album, och vid det här laget hade man också publicerat merparten av Dupuis-materialet, och den svenska utgivningen kom därmed att avstanna.

Tre år senare, 1991, kom dock Serieförlaget (sedermera Egmont Kärnan) ut med det första albumet från Lucky Productions, och albumseriens titel var nu "Lucky-serien". Utöver nya titlar har Egmont Kärnan även återtryckt några av Bonnier-albumen, samt publicerat några av 1950-talets Morris-serier som tidigare inte funnits tillgängliga i svenska album.

2013 togs rättigheterna över av Albumförlaget.

Samlingsalbum
thumb|200px|right|"[[Jag, Lucky Luke" &copy; Bonniers Juniorförlag]] Tre inbundna samlingar gavs ut på 1980-talet; "Jag, Lucky Luke", "Jag, Jolly Jumper" och "Vi, bröderna Dalton".

2003 inleddes en utgivning med inbundna böcker som samlar samtliga Lucky Luke-avsnitt – såväl långa som korta – i kronologisk följd: Lucky Luke – Den kompletta samlingen.

Lucky Luke Pocket

 * 1) Innehöll albumen "Jesse James", "Lucky Lukes fästmö" och "Bröderna Dalton jagar ett arv", 2004, ISBN 9789171340122

Lista över äventyr, episoder och avsnitt

 * ''Se huvudartikel: Kronologisk lista över Lucky Luke-avsnitt

I den länkade förteckningen listas alla Lucky Luke-avsnitt i den ordning serierna ursprungligen skapades. Alla svenska albumpubliceringar noteras.

Spinoff-serier
Lucky Luke har fått två spinoff-serier, som på svenska ges ut som en del av huvudserien, dels "Ratata" och dels "Kid Lucky".

Ratata

 * Se huvudartikel: Ratata

Kid Lucky

 * Huvudartikel: Kid Lucky

Serien följer Lucky Lukes och Jolly Jumpers äventyr som barn. För manuset svarade Jean Léturgie och Pearce, och tecknade gjorde Morris och Pearce.

Filmatiseringar
Under 1970-talet regisserade Goscinny två franskproducerade animerade långfilmer med Lucky Luke, "Lucky Luke - Daisy Town" (manus av Alain De Lannoy) och "Lucky Luke och bröderna Daltons hämnd" (manus av Pierre Tchernia, som båda två sedermera även kom att bli seriealbum.

1983 hade Hanna-Barberas fransk-amerikanska animerad TV-serie "Lucky Luke" premiär, och denna serie är den som kommit att bli mest förknippad med figuren. 26 episoder producerades, och samtliga var filmatiseringar av avsnitt av den tecknade serien. 1991 hade en andra säsong av serien premiär, denna gång producerad av IDDH. Även denna serie bestod av 26 episoder, och dessa 52 episoder omfattar i princip hela produktionen av Lucky Luke-serier mellan 1951 och 1988.

1991 blev Lucky Luke även en spelfilm regisserad av Terence Hill, välkänd för sina spagettiwestern-filmer. Hill spelade även titelrollen, och gjorde så även i en uppföljare samt en TV-serie i åtta timslånga avsnitt.

Den andra animerade TV-serien med Lucky Luke, producerad av Xilam, fick premiär i fransk TV hösten 2001. "Nya äventyr med Lucky Luke", som blev seriens namn, bygger till skillnad från den tidigare serien inte på albumen, utan omfattar enbart nyskrivna manus. Totalt kom 52 avsnitt av serien att produceras.

2004 spelade Til Schweiger Lucky Luke i den fransk-spansk-tyska spelfilmen "The Daltons", regisserad av Philippe Haïm.

2007 kom det en ny animerad långfilm från studion Xilam, "Tous à l'Ouest" regisserad av Olivier Jean-Marie, baserat på albumet "Eskort västerut".

2009 spelade Jean Dujardin Lucky Luke i den fransk-argentinska spelfilmen "Lucky Luke", regisserad av James Huth.

TV

 * "Lucky Luke" (1983-1985)
 * Tre av avsnitten sammanfogades även till en långfilm; "Lucky Luke – Det stora äventyret" ("Les Daltons en cavale", på svenska även kallad "Bröderna Dalton på rymmen").
 * "Lucky Luke" (1991-1992)
 * "Lucky Luke" (1991)
 * "Lucky Luke 2" (1991)
 * "Lucky Luke" (1993) 8 episoder
 * "Nya äventyr med Lucky Luke" (Les Nouvelles aventures de Lucky Luke, 2001)

Ljudberättelser
Elva av seriealbumen finns på svenska även utgivna på kassettband, med Peter Wanngren som Lucky Luke.
 * 1) "Billy the Kid får eskort"
 * 2) "Bröderna Dalton på krigsstigen"
 * 3) "Lucky Lukes fästmö"
 * 4) "Bröderna Daltons skatt"
 * 5) "Bröderna Dalton blir kidnappade"
 * 6) "Bröderna Dalton jagar ett arv"
 * 7) "Cirkus Vilda Västern"
 * 8) "Apache-klyftan"
 * 9) "Bröderna Dalton maskerar sig"
 * 10) "Spökstaden"
 * 11) "Dalton City"

Musik
Redan med start i sin första Lucky Luke-serie lät Goscinny varje serie avslutas med samma scen; Lucky Luke ridandes på Jolly Jumper i ett öde landskap, sjungades "I'm a Poor Lonesome Cowboy" i solnedgången. När serien kom att filmatiseras för första gången, i och med filmen "Lucky Luke – Daisy Town" från 1971, kom texten också att melodisättas av Claude Bolling. Låten, som i svenska dubbningar fått heta "Trött ensam cowboy", har sedan kommit att bli ett stående inslag i samliga filmatiseringar och ljudberättelser.

Även signaturmelodin till Hanna-Barberas och IDDHs TV-serie, "Pang, pang, Lucky Luke" ("Bang, Bang, Lucky Luke"), har kommit att bli starkt förknippad med figuren, men den finns inte med i övriga filmatiseringar. Upphovsmännen till denna sång var Shuki Levy (musik) och Haim Saban (text).

Hyllningar och parodier
thumb|400px|[[Lucky Luke syns i bakgrunden (tillsammans med Blueberry) i ett avsnitt av Alf Woxneruds serie "Historiska historier". &copy;  Woxnerud]]
 * "Rocky Luke" av div. tecknare, album utgivet av Vents d'Ouest 1985. Utgivet på svenska som ett album i Parodi-serien 1990.
 * "Lucky Duck" i Pyton
 * "Historiska historier" av Alf Woxnerud. Se bild.

Lucky Luke på olika språk

 * : לאקי לוק (L'ki Lvk)
 * : Талични Том (Talitchni Tom)
 * : Red Kit
 * : Lukku Láki
 * : Buck Bingo (Storbritannien)

Artiklar

 * Paw Mathiasen: "Achdé tar över – Lucky Luke på nya äventyr" (Bild & Bubbla nr 2/2005, s. 30–31)
 * "Historien om Morris, Goscinny och Lucky Luke" Freddy Milton och Henning Kure. "Allt om Lucky Luke", album 33-34, Bonniers Juniorförlag AB, 1980. ISBN 91-48-42407-2
 * Förord av Sture Hegerfors i "Jag, Lucky Luke", 1982.
 * "Fördomar och myter" K. Arne Blom. B&B 2/1980.
 * Splasch 1/1981. Artiklar om Lucky Luke, Morris och Goscinny av Mikael Frennesson, Caj Byqvist och Stellan Nehlmark. Tidskriften innehåller också noggrann dokumentation om publicering av "Lucky Luke" i tidningar, pocketböcker och album i Sverige och i Frankrike t.o.m. 1981.

Litteratur

 * Philippe Mellot: "Morris och hans värld" ISBN 91-7134-029-7 Egmont Kärnan 2004. orig. "L'univers de Morris", Dargaud 1988, ISBN 2-205-03727-7.
 * Yvan Delporte: "Lucky Luke – Boken om Morris : Lucky Lukes skapare på spåren", ISBN 91-7269-468-8 Egmont kärnan 2004.
 * Gesa Thomas: '"Helden rauchen nicht!? Darstellung, Rezeptionsannahmen und Zensur von Drogen im Comic am Beispiel der Comicserie Lucky Luke (Studien zur qualitativen Drogenforschung und akzeptierenden Drogenarbeit 43)" Berlin 2006. ISBN 978-3-86135-255-6.

Externa länkar

 * Lucky Luke (officiell webbplats)
 * Le site de Lucky Luke (inofficiell webbplats)
 * Lucky Luke (officiell svensk webbplats) under Egmont Kärnan
 * Svensk fansite om Lucky Luke