Kapten Haddock

frame|right|[[Kapten Haddock dyker upp i "Krabban med guldklorna". &copy; Hergé.]] Kapten Haddock är en seriefigur i "Tintin" av belgaren Hergé. Hans fullständiga namn är Archibald Haddock.

Kapten Haddock är en råbarkad man med ett mycket gott hjärta. Hans uppfinningsrika svordomar är världsberömda. Två vanliga exempel är "anfäkta och anamma" samt "bomber och granater". Haddock gillar också att dricka whisky och bor på slottet Moulinsart, som en gång tillhörde hans anfader François Haddoque, vilken i slutet av 1600-talet var kapten i Ludvig XIV:s kungliga flotta. Kapten Haddock i sin tur köpte tillbaka Moulinsart i äventyret "Rackham den Rödes skatt" med hjälp av pengar från professor Kalkyl.

Beskrivning
Kapten Haddock är egentligen den figur i "Tintin" som genomgår störst förändring om man följer honom i de olika Tintinalbum som han finns med i. Första gången som han är med är i "Krabban med guldklorna" och den allra första gången han syntes i bild var i tidningen Le Soir (som publicerade "Tintin" som följetong) den 2 januari 1941. Första åsynen av honom är en mycket sorglig syn. Han är kapten på ett lastfartyg som transporterar opium utan att han har någon aning om lasten. Den som egentligen bestämmer över fartyget är styrman Allan, som dessutom ser till att kapten Haddock super sig full. Det framgår också att Kapten Haddock är en mycket olycklig människa, men vad som är anledningen till detta får man aldrig veta. Det som är hans största olycka är ändå alkoholismen. Man förstår också att detta är en människa som är på väg rakt ner i fördärvet. Tintin träffar honom på ett oväntat sätt – han flyr från ett lastrum på fartyget och hamnar i kapten Haddocks hytt. I denna situation får kapten Haddock veta att hans fartyg transporterar opium och att han har blivit lurad. Efter ett tag lyckas Tintin fly från fartyget och han tar kapten Haddock med sig. De flyr i en livbåt och här börjar man också tro att kapten Haddock är helt oduglig ute på sjön då han styr åt fel håll och dessutom är på väg att sätta eld på båten. De hamnar i Sahara och här börjar kapten Haddock förändras i ökenhettan och den törst de måste uthärda. Kapten Haddock är flera gånger på väg att förstöra för Tintin, men börjar ändå bättra sig. Omgivningen behandlar honom dock som en galen alkoholist och polisen är på väg att arrestera honom. Kapten Haddock inser vilken skada alkoholen har ställt till för honom och i slutet av detta album berättar han om alkoholism i radio.

Nästa gång som han dyker upp är i "Den mystiska stjärnan". Här är han redan ganska förändrad. Även om han dricker en del whisky ibland så dricker han ändå mest i ganska måttliga mängder. I stället är han kapten på ett polarfartyg och får i uppdrag att leda en expedition som har i uppdrag att leta upp en fallen meteorit. Det framgår tydligt att samhället åter har förtroende för honom eftersom han har fått detta uppdrag. Han visar sig här vara en mycket effektiv kapten som smidigt genomför sitt uppdrag trots att han någon gång ibland tar ett glas whisky eller får något enstaka utbrott.

I "Enhörningens hemlighet" börjar kapten Haddock bli en ännu viktigare person. Här får man veta att kapten Haddock härstammar från en gammal fin släkt och att han har en stamfader som heter Francois Haddoque som var riddare och kapten i Ludvig XIV:s kungliga flotta. Berättelsen fortsätter i "Rackham den Rödes skatt", där de gör en ännu längre resa med ett fartyg än tidigare och där han åter visar sig vara en duktig kapten som Tintin dessutom har hundraprocentigt förtroende för. Det visar sig att han får tag på den skatt som de söker och att han dessutom lyckats komma över det fina slottet Moulinsart som tillhört hans släkt. Här slutar det med att han har en visning för allmänheten i en utställningslokal som han ordnar i det fina slottet.

I nästa album som han dyker upp, "De sju kristallkulorna", börjar han inse att han har blivit slottsherre. Han försöker leva upp till den rollen med att klä sig i fina kläder, bära monokel och hålla på med ridning. Han försöker här att anpassa sig till ett liv i societeten. Detta lyckas mindre bra till en början, och efter ett tag dyker istället problem upp som bland annat innebär att professor Kalkyl blir kidnappad. Detta innebär att Haddock omedelbart byter om till sina gamla kläder igen och ger sig ut för att reda ut problemen tillsammans med Tintin. Han har därmed blivit sig själv igen. Berättelsen fortsätter i "Solens tempel", där han tar sig till Peru och träffar inkafolket.

I de berättelser som sedan kommer har han slutat med både monoklar och ridning. Vid det här laget har han inte längre intresse av att försöka tillhöra societeten, utan bestämmer sig för att vara sig själv. Istället blir han ändå en del av societeten, men nu är det istället omgivningen placerar honom där, och inte han själv. I "Castafiores juveler" märks detta extra tydligt.

Sin allra största roll spelar han ändå i "Tintin i Tibet". Här är Tintin inte riktigt sig själv och går omkring med ångest och har drömmar om en vän från Kina vid namn Tchang. Tintin är i ett vansinnigt tillstånd på väg ut på ett uppdrag som ingen människa skulle kunna klara av. Kapten Haddock inser här vansinnet i detta uppdrag och försöker att övertala Tintin att låta bli. Tintin är envis och bestämmer sig för att ge sig av ändå. Kapten Haddock bestämmer sig då för att trots allt följa med, och det är också han som ser till att experter på den här typen av uppdrag följer med och hjälper till. Här är alltså rollerna ombytta i jämförelse med hur det var i "Krabban med guldklorna". I "Tintin i Tibet" är i stället Kapten Haddock den som står för det sunda förnuftet. Att Kapten Haddock envist följer med Tintin på detta livsfarliga uppdrag kan ha att göra med att han dels vill hålla uppsikt över att inget händer, dels att han vet att han aldrig hade fått ett normalt liv om det inte varit för Tintin. Den som läser "Tintin i Tibet" mer noga upptäcker att den som kanske är den verklige hjälten i denna berättelse är just kapten Haddock.

Kapten Haddocks nationalitet
Haddocks egentliga nationalitet är ett kärt ämne för diskussion bland tintinologer. De flesta av huvudpersonerna är av allt att döma belgare (Tintin, Professor Kalkyl, Dupondtarna, Serafim Svensson) medan det hos Haddock förekommer osäkra och motstridiga uppgifter om ursprung. Är han britt, belgare eller kanske fransman? Hans första framträdande som lastkapten på en båt ger inga besked. Uppgifter som tyder på brittiskt ursprung är det engelskklingande namnet Archibald Haddock, hans vana att då och då använda engelska uttryck som "Come along!" och hans gamle engelske kamrat Kapten Chester. Särskilt brittiska tintinologer vill då hävda att Kapten Haddock (liksom François Haddoque) har ett engelskt påbrå. François Haddoque skulle då ha lämnat England för att söka sig en karriär i den franska örlogsflottan. Man har dessutom funnit en existerande engelsk sjöfartssläkt med namnet Haddock, ett faktum som har överraskat Hergé. Det är ändå troligast att François Haddoque var fransman, förnamnet François tyder också på detta. I engelsk översättning heter han Sir Francis Haddock men det engelskklingande namnet har aldrig förekommit i Hergés originalmanus. Kapten Haddock är troligen av samma nationalitet som Tintin (belgare). Det framgår tydligt inte minst i Enhörningens hemlighet att kaptenen bodde i en lägenhet i Bryssel innan han flyttade till slottet Moulinsart, en bit utanför Bryssel.