Skillnad mellan versioner av "Alex Raymond"
E.G. (diskussion | bidrag) m |
Andreas (diskussion | bidrag) |
||
(23 mellanliggande versioner av 5 användare visas inte) | |||
Rad 1: | Rad 1: | ||
{{Faktaruta serieskapare | |||
|bild = AlexRaymond.jpg | |||
|bildtext = '''Alex Raymond''', bild tagen ca 1940. Bredvid Raymond syns hans barn, Alex Jr. och Lynne. © [[King Features Syndicate]] | |||
'''Alex Raymond''' | |född = 1909-10-02 | ||
|födelseplats = New Rochelle, New York, USA | |||
|död = 1956-09-06 | |||
|dödsplats = Westport, Connecticut, USA | |||
|fullständigt namn= Alexander Gillespie Raymond, Jr. | |||
|land = USA | |||
|språk = Engelska (USA) | |||
|verk = "[[Blixt Gordon]]" | |||
|verk1 = "[[Rip Kirby]] | |||
}} | |||
{{DEFAULTSORT|Raymond, Alex}} | |||
[[Kategori:Serieskapare]] | |||
[[Kategori:Amerikanska serieskapare]] | |||
'''Alex Raymond''', född 2 oktober 1909, död 6 september 1956, amerikansk serieskapare. En av 1900-talets mest stilbildande och viktigaste serieskapare. Trots att han dog i förtid hann han med att skapa och arbeta med flera idag klassiska serier som "[[Blixt Gordon]]", "[[Agent X9]]" och "[[Rip Kirby]]". | |||
==Liv och karriär== | |||
===Barndom och tidigt yrkesliv=== | |||
Raymond var äldst i en syskonskara bestående av fem bröder och en syster. Alla sex gillade att teckna, och bland bröderna fanns [[Jim Raymond]] och [[George Raymond]], som liksom Alex skulle växa upp och bli serieskapare. Systern Bea blev sedermera farmor till skådespelaren Matt Dillon (ej att förväxla med [[Matt Dillon|västernserien med samma namn]]). | |||
Den unge Alex Raymond var en stor beundrare av [[Jules Verne]]s böcker, och under ungdomen dessutom en framgångsrik atlet, som kom in på college via ett idrottsstipendium. 1929 började han sin professionella tecknarkarriär, som assistent till [[Russ Westover]] på dennes serie "[[Tillie the Toiler]]". Westover var granne med Raymond och övertalade honom att börja teckna serier. 1929 var den stora ekonomiska depressionens år, och Raymonds planer att bli mäklare hade gått om intet, varför en tecknarbana framstod som ett bra alternativ. Året därpå blev han [[Chic Young]]s assistent på dennes "[[Blondie]]". Från att under sitt första år på "Blondie" mest ha ägnat sig åt att teckna bakgrunder, kan man från mitten av 1931 tydligt se spår av Raymonds stil hos seriens olika bifigurer. Ungefär samtidigt började Raymond dessutom arbeta för Chic Youngs bror, [[Lyman Young]], som gjorde serien "[[Tim Tyler’s Luck]]". | |||
Raymond var | |||
Raymond arbetade fortfarande anonymt | Den 24-årige Raymond arbetade fortfarande anonymt när chefen för [[King Features Syndicate]], [[Joseph V. Connolly]], 1933 skickade ut ett PM till sina anställda där han efterlyste en ny [[science fiction-serie]] som kunde ta upp kampen med "[[Buck Rogers]]" och dessutom en djungelserie som kunde matcha [[Hal Foster]]s serie "[[Tarzan]]". Så kom det sig att Raymond satte igång att skapa sina egna serier på lediga stunder under hösten 1933. | ||
===Blixt Gordon=== | ===Blixt Gordon=== | ||
:''Huvudartikel: [[Blixt Gordon]]'' | :''Huvudartikel: [[Blixt Gordon]]'' | ||
[[Bild:FlashDale.jpg|right| | [[Bild:FlashDale.jpg|right|200px|thumb| '''Flash Gordon''', Flash och Dale hyllas av Mingo-bor när tyrannen Ming har besegrats. Bild av Alex Raymond. © [[King Features Syndicate]] ]] | ||
Sålunda debuterade serien " | Sålunda debuterade [[science fiction]]-serien "Flash Gordon" (på svenska senare känd som Blixt Gordon) den 7 januari 1934 i färg i de amerikanska seriebilagorna som medföljer med de amerikanska morgontidningarna på söndagarna. Serien inleds med att en främmande planet är på kollisionskurs med jorden, och Blixt Gordon försöker tillsammans med den geniale vetenskapsmannen doktor Hans Zarkov och dennes vackra assistent Dale Arden rädda jorden genom genskjuta planeten i en rymdraket. Snart visar det sig att det är den despotiske [[kejsar Ming]] på planeten Mongo som ligger bakom det hela, och nu börjar en sju och ett halvt år lång kamp om herraväldet över planeten Mongo innan Ming slutligen störtas. Resan dit kantas av hjältar, förrädare, jättar, dvärgar, drakar, prinsessor och framtidsteknik. | ||
Raymonds teckningar | Raymonds teckningar utvecklades markant under åren på "Blixt Gordon". Från början kan hans stil karaktäriseras som något valhänt och svulstig, men efter drygt tre år är hans linjer säkra, skuggor och muskler sitter där de ska. Han har en elegant illustratörsstil som bildat skola för mängder av efterföljare. Den så kallade Raymond-stilen står i bjärt kontrast till den andra samtida förhärskande Caniff-stilen, uppkallad efter den amerikanske serieskaparen [[Milton Caniff]] ("[[Terry och piraterna]]" och "[[Steve Canyon]]") som tvärtemot skapade spänning med hjälp av kontrast mellan svarta och ljusa ytor. | ||
Den sista " | Serien fortsatte efter Mings nederlag. Den 30 april 1944 publicerades Raymonds sista "Blixt Gordon"-söndagssida, varefter serien fortsatte med andra kreatörer. Själv hade Raymond två månader tidigare tagit värvning i marinen och han tjänstgjorde nu i Stilla havet. | ||
===Djungel-Jim=== | ===Djungel-Jim=== | ||
:''Huvudartikel: [[Djungel-Jim]]'' | :''Huvudartikel: [[Djungel-Jim]]'' | ||
[[Bild:Djungel-Jim.png|frame|right|[[Djungel-Jim]] av [[Alex Raymond]]. © KFS]] | [[Bild:Djungel-Jim.png|frame|right|[[Djungel-Jim]] av [[Alex Raymond]]. © KFS]] | ||
Samma datum som "Blixt Gordon" gjorde entré startade också Raymonds andra serie "[[Djungel-Jim]]" ("Jungle Jim" i original). | Samma datum som "Blixt Gordon" gjorde entré startade också Raymonds andra serie "[[Djungel-Jim]]" ("Jungle Jim" i original). Serien var en så kallad [[topper]] till "Blixt Gordon" och utgjorde den övre tredjedel av den tidningssidan som i övrigt fylldes av "Blixt Gordon". | ||
===Agent | Jim Bradley, som var titelfigurens fullständiga namn, var en äventyrare och storviltsjägare klart inspirerad av den verklige äventyraren [[Frank Buck]]. Handlingen var till en början inte så avancerad; Jim ställdes öga mot öga med diverse bestar som tigrar, lejon, gorillor, och hajar. När serieförfattaren [[Don Moore]] tog över manuset till serien i slutet av 1934 blev historierna mer avancerade. | ||
Raymond lämnade serien i början av 1944 och serien fortsattes av anonyma tecknare innan [[John Mayo]] och [[Paul Norris]] fick sätta dit sina namn. Serien lades slutligen ner 1954. | |||
===Agent X9=== | |||
:''Huvudartikel: [[Agent X9 (serie)]]'' | :''Huvudartikel: [[Agent X9 (serie)]]'' | ||
[[Bild:Agent_X9.png|frame|right|"[[Agent X9 (serie)|Agent X9]]" av [[Alex Raymond]] efter manus av [[Dashiell Hammet]]. © KFS]] | |||
Vid sidan av sina två söndagliga serier kom Raymond under trettiotalet att även teckna [[King Features Syndicate]]s nya deckarserie "Agent X9" (i original "Secret Agent X-9") som startade den 22 januari 1934. Till skillnad från "[[Blixt Gordon]]" och "[[Djungel-Jim]]", som bara publicerades på söndagarna, var "Agent X9" en [[dagspresserier|dagstrippserie]] i följetongsform som gick måndag till lördag. | |||
Syndikatets idé var att ta upp kampen med [[Chester Gould]]s mycket populära polisserie "[[Dick Tracy]]", som startat tre år tidigare. För att försäkra sig om en succé anlitades | Syndikatets idé var att ta upp kampen med [[Chester Gould]]s mycket populära polisserie "[[Dick Tracy]]", som startat tre år tidigare. För att försäkra sig om en succé anlitades deckarförfattaren [[Dashiell Hammett]] ("Riddarfalken från Malta") som manusförfattare. Hammett hade vid denna tidpunkt fem framgångsrika romaner bakom sig, men uppdraget som manusförfattare till "Agent X9" kom att bli bland det sista som han skrev. Inledningsberättelsen varade sju och en halv månad och visade dock tydligt att det var skillnad på att skriva en roman och en fortsättningsserie till dagstidningar. Det blev en snårig berättelse, där den hemliga hjälten bekämpade organiserad brottslighet. | ||
Hammett lämnade dock serien redan efter ett år, och från och med det fjärde avsnittet tog Raymond över även som manusförfattare till ytterligare tre episoder. Därefter skrev [[Leslie Charteris]], upphovsman till romanerna om "[[Helgonet]]", det avsnitt som blev Raymonds sjunde och sista som "Agent X9"-tecknare innan han i slutet av 1935 lämnade över till andra krafter. | |||
===Rip Kirby=== | ===Rip Kirby=== | ||
:''Huvudartikel: [[Rip Kirby]]'' | :''Huvudartikel: [[Rip Kirby]]'' | ||
[[Bild:Rip_Kirby-Raymond.png| | [[Bild:Rip_Kirby-Raymond.png|250px|right|thumb|"[[Rip Kirby]]" av '''Alex Raymond'''. © Alex Raymond]] | ||
När Raymond återvände till det civila efter Andra världskriget hade han planer på att ta upp "Blixt Gordon" igen, men syndikatet hade redan tecknat ett fyraårskontrakt med tecknaren [[Austin Briggs]] för serien. Istället gav man Raymond möjlighet att skapa en ny serie, en serie som han dessutom själv skulle få äga rättigheterna till. Resultatet blev dagsstrippserien med amatördeckaren " | När Raymond återvände till det civila efter Andra världskriget hade han planer på att ta upp "Blixt Gordon" igen, men syndikatet hade redan tecknat ett fyraårskontrakt med tecknaren [[Austin Briggs]] för serien. Istället gav man Raymond möjlighet att skapa en ny serie, en serie som han dessutom själv skulle få äga rättigheterna till. Resultatet blev dagsstrippserien med amatördeckaren "Rip Kirby" (på svenska ibland kallad "Peter Falk" i vissa dagstidningar) som hade premiär den 4 mars 1946. | ||
Kirby var åtminstone delvis en ny typ av hjälte för Raymond. Där "Blixt Gordon" hade använt sin fysiska styrka, tog Kirby sin hjärna till hjälp. Rip Kirby var i mångt och mycket Raymonds eget alter ego; båda hade återvänt från kriget, de spelade golf, rökte pipa och körde snabba sportbilar. För att ytterligare understryka Kirbys intelligens försågs han med stereotypa glasögon. | |||
Kirbys betjänt, Cecil Desmond, var en före detta engelsk inbrottstjuv med kassaskåp som specialitet. Bland de övriga i det fasta persongalleriet märks Kirbys flickvän, den vackra blonda flickvännen Honey Dorian och hennes mörka rival Pagan Lee. Ärkeskurken Mangler rymmer ofta och gärna ur fängelset för att ställa till det för Kirby. | |||
1949 erhöll Raymond seriepriset [[Reuben Award]] från det amerikanska [[National Cartoonist Society]]. Vid det här laget hade Raymonds stil förändrats så att den med fog kan kallas fotorealistisk. Manusförfattaren [[Ward Greene]] som varit Raymond behjälplig tröttnade på att arbeta i det fördolda och 1952 tog istället Fred Dickenson över författandet. "Rip Kirby" är sedan 1974 ett återkommande inslag i svenska serietidningen ''[[Agent X9 (serietidning)|Agent X9]]''. | 1949 erhöll Raymond seriepriset [[Reuben Award]] från det amerikanska [[National Cartoonist Society]]. Vid det här laget hade Raymonds stil förändrats så att den med fog kan kallas fotorealistisk. Manusförfattaren [[Ward Greene]] som varit Raymond behjälplig tröttnade på att arbeta i det fördolda och 1952 tog istället Fred Dickenson över författandet. "Rip Kirby" är sedan 1974 ett återkommande inslag i svenska serietidningen ''[[Agent X9 (serietidning)|Agent X9]]''. | ||
===Raymond omkommer=== | ===Raymond omkommer=== | ||
På eftermiddagen den 6 september 1956 besökte Raymond sin serietecknande kollega [[Stan Drake]], mest känd för "[[Eva & Jag]]". De bestämde sig för att ta en provtur i Drakes nya sportbil, en Mercedes SL 300. Efter ett tag tog Raymond över ratten och accelererade. Drake bad honom att sakta ner, men Raymond svarade inte utan körde rakt förbi en stoppskylt och hann sedan inte väja på den hala vägen. Bilen flög 20 meter genom luften och båda kastades ur bilen. Raymond avled omedelbart, men Drake klarade sig som genom ett mirakel undan med avslitna öron och ett flertal frakturer. Efteråt kom det fram att Raymond privatliv låg i spillror – han hade separerat från sin fru och | På eftermiddagen den 6 september 1956 besökte Raymond sin serietecknande kollega [[Stan Drake]], mest känd för "[[Eva & Jag]]". De bestämde sig för att ta en provtur i Drakes nya sportbil, en Mercedes SL 300. Efter ett tag tog Raymond över ratten och accelererade. Drake bad honom att sakta ner, men Raymond svarade inte utan körde rakt förbi en stoppskylt och hann sedan inte väja på den hala vägen. Bilen flög 20 meter genom luften och båda kastades ur bilen. Raymond avled omedelbart, men Drake klarade sig som genom ett mirakel undan med avslitna öron och ett flertal frakturer. Efteråt kom det fram att Raymond privatliv låg i spillror – han hade separerat från sin fru och han hade vårdats på sjukhus fyra gånger de senaste månaderna efter bilolyckor. Raymond blev bara 46 år. | ||
==Efterföljare== | ==Efterföljare== | ||
1940 startades den svartvita dagsstrippversionen av "Blixt Gordon", tecknad av [[Austin Briggs]]. Samme Briggs övertog som redan nämnts ovan även söndagsversionen i färg 1944, och samtidigt lades den dagliga serien ner. Dagsversionen återuppstod först på 1950-talet. Efter Raymond har serien tecknats av bl.a. [[Mac Raboy]], [[Dan Barry]], [[Bruce Jones]], [[Ralph Reese]] och [[Jim Keefe]]. | 1940 startades den svartvita dagsstrippversionen av "Blixt Gordon", tecknad av [[Austin Briggs]]. Samme Briggs övertog som redan nämnts ovan även söndagsversionen i färg 1944, och samtidigt lades den dagliga serien ner. Dagsversionen återuppstod först på 1950-talet. Efter Raymond har serien tecknats av bl.a. [[Mac Raboy]], [[Dan Barry]], [[Bruce Jones]], [[Ralph Reese]] och [[Jim Keefe]]. | ||
Rad 55: | Rad 74: | ||
Det finns mängder av andra tecknare på helt andra serier som är mer eller mindre inspirerade av Raymond. [[Al McWilliams]] tecknade serierna "[[Tvillingplaneterna]]", "[[Davy Jones]]" och "[[Toppreportrarna]]" (de två senare har gått i svenska ''[[Agent X9 (serietidning)|Agent X9]]'') i en närliggande stil. Andra värda att nämna är engelsmännen [[John McLusky]] som under 1960-talet ritade serieversionen av "[[James Bond]]" och [[Harry Bishop]] som gjorde "[[Matt Dillon]]" (i original "Gun Law"), serieversionen av TV-serien "Gunsmoke" (på svenska "Krutrök"). | Det finns mängder av andra tecknare på helt andra serier som är mer eller mindre inspirerade av Raymond. [[Al McWilliams]] tecknade serierna "[[Tvillingplaneterna]]", "[[Davy Jones]]" och "[[Toppreportrarna]]" (de två senare har gått i svenska ''[[Agent X9 (serietidning)|Agent X9]]'') i en närliggande stil. Andra värda att nämna är engelsmännen [[John McLusky]] som under 1960-talet ritade serieversionen av "[[James Bond]]" och [[Harry Bishop]] som gjorde "[[Matt Dillon]]" (i original "Gun Law"), serieversionen av TV-serien "Gunsmoke" (på svenska "Krutrök"). | ||
== Artiklar i ''Thud''/''Bild & Bubbla''== | == Artiklar i ''Thud''/''Bild & Bubbla''== |
Nuvarande version från 3 mars 2024 kl. 01.43
Alex Raymond | |
![]() Alex Raymond, bild tagen ca 1940. Bredvid Raymond syns hans barn, Alex Jr. och Lynne. © King Features Syndicate | |
Född: | ∗ 1909-10-02 |
---|---|
Födelseplats: | New Rochelle, New York, USA |
Död: | † 1956-09-06 (46 år) |
Död, ort: | Westport, Connecticut, USA |
Fullständigt namn: | Alexander Gillespie Raymond, Jr. |
Land: | ![]() |
Språk: | Fil:LANDET/SPRÅKET HITTADES INTE. Engelska (USA) |
Serier i urval | |
"Blixt Gordon" | |
"Rip Kirby |
Alex Raymond, född 2 oktober 1909, död 6 september 1956, amerikansk serieskapare. En av 1900-talets mest stilbildande och viktigaste serieskapare. Trots att han dog i förtid hann han med att skapa och arbeta med flera idag klassiska serier som "Blixt Gordon", "Agent X9" och "Rip Kirby".
Liv och karriär
Barndom och tidigt yrkesliv
Raymond var äldst i en syskonskara bestående av fem bröder och en syster. Alla sex gillade att teckna, och bland bröderna fanns Jim Raymond och George Raymond, som liksom Alex skulle växa upp och bli serieskapare. Systern Bea blev sedermera farmor till skådespelaren Matt Dillon (ej att förväxla med västernserien med samma namn).
Den unge Alex Raymond var en stor beundrare av Jules Vernes böcker, och under ungdomen dessutom en framgångsrik atlet, som kom in på college via ett idrottsstipendium. 1929 började han sin professionella tecknarkarriär, som assistent till Russ Westover på dennes serie "Tillie the Toiler". Westover var granne med Raymond och övertalade honom att börja teckna serier. 1929 var den stora ekonomiska depressionens år, och Raymonds planer att bli mäklare hade gått om intet, varför en tecknarbana framstod som ett bra alternativ. Året därpå blev han Chic Youngs assistent på dennes "Blondie". Från att under sitt första år på "Blondie" mest ha ägnat sig åt att teckna bakgrunder, kan man från mitten av 1931 tydligt se spår av Raymonds stil hos seriens olika bifigurer. Ungefär samtidigt började Raymond dessutom arbeta för Chic Youngs bror, Lyman Young, som gjorde serien "Tim Tyler’s Luck".
Den 24-årige Raymond arbetade fortfarande anonymt när chefen för King Features Syndicate, Joseph V. Connolly, 1933 skickade ut ett PM till sina anställda där han efterlyste en ny science fiction-serie som kunde ta upp kampen med "Buck Rogers" och dessutom en djungelserie som kunde matcha Hal Fosters serie "Tarzan". Så kom det sig att Raymond satte igång att skapa sina egna serier på lediga stunder under hösten 1933.
Blixt Gordon
- Huvudartikel: Blixt Gordon
![](/images/thumb/7/73/FlashDale.jpg/200px-FlashDale.jpg)
Sålunda debuterade science fiction-serien "Flash Gordon" (på svenska senare känd som Blixt Gordon) den 7 januari 1934 i färg i de amerikanska seriebilagorna som medföljer med de amerikanska morgontidningarna på söndagarna. Serien inleds med att en främmande planet är på kollisionskurs med jorden, och Blixt Gordon försöker tillsammans med den geniale vetenskapsmannen doktor Hans Zarkov och dennes vackra assistent Dale Arden rädda jorden genom genskjuta planeten i en rymdraket. Snart visar det sig att det är den despotiske kejsar Ming på planeten Mongo som ligger bakom det hela, och nu börjar en sju och ett halvt år lång kamp om herraväldet över planeten Mongo innan Ming slutligen störtas. Resan dit kantas av hjältar, förrädare, jättar, dvärgar, drakar, prinsessor och framtidsteknik.
Raymonds teckningar utvecklades markant under åren på "Blixt Gordon". Från början kan hans stil karaktäriseras som något valhänt och svulstig, men efter drygt tre år är hans linjer säkra, skuggor och muskler sitter där de ska. Han har en elegant illustratörsstil som bildat skola för mängder av efterföljare. Den så kallade Raymond-stilen står i bjärt kontrast till den andra samtida förhärskande Caniff-stilen, uppkallad efter den amerikanske serieskaparen Milton Caniff ("Terry och piraterna" och "Steve Canyon") som tvärtemot skapade spänning med hjälp av kontrast mellan svarta och ljusa ytor.
Serien fortsatte efter Mings nederlag. Den 30 april 1944 publicerades Raymonds sista "Blixt Gordon"-söndagssida, varefter serien fortsatte med andra kreatörer. Själv hade Raymond två månader tidigare tagit värvning i marinen och han tjänstgjorde nu i Stilla havet.
Djungel-Jim
- Huvudartikel: Djungel-Jim
![](/images/6/67/Djungel-Jim.png)
Samma datum som "Blixt Gordon" gjorde entré startade också Raymonds andra serie "Djungel-Jim" ("Jungle Jim" i original). Serien var en så kallad topper till "Blixt Gordon" och utgjorde den övre tredjedel av den tidningssidan som i övrigt fylldes av "Blixt Gordon".
Jim Bradley, som var titelfigurens fullständiga namn, var en äventyrare och storviltsjägare klart inspirerad av den verklige äventyraren Frank Buck. Handlingen var till en början inte så avancerad; Jim ställdes öga mot öga med diverse bestar som tigrar, lejon, gorillor, och hajar. När serieförfattaren Don Moore tog över manuset till serien i slutet av 1934 blev historierna mer avancerade.
Raymond lämnade serien i början av 1944 och serien fortsattes av anonyma tecknare innan John Mayo och Paul Norris fick sätta dit sina namn. Serien lades slutligen ner 1954.
Agent X9
- Huvudartikel: Agent X9 (serie)
Vid sidan av sina två söndagliga serier kom Raymond under trettiotalet att även teckna King Features Syndicates nya deckarserie "Agent X9" (i original "Secret Agent X-9") som startade den 22 januari 1934. Till skillnad från "Blixt Gordon" och "Djungel-Jim", som bara publicerades på söndagarna, var "Agent X9" en dagstrippserie i följetongsform som gick måndag till lördag.
Syndikatets idé var att ta upp kampen med Chester Goulds mycket populära polisserie "Dick Tracy", som startat tre år tidigare. För att försäkra sig om en succé anlitades deckarförfattaren Dashiell Hammett ("Riddarfalken från Malta") som manusförfattare. Hammett hade vid denna tidpunkt fem framgångsrika romaner bakom sig, men uppdraget som manusförfattare till "Agent X9" kom att bli bland det sista som han skrev. Inledningsberättelsen varade sju och en halv månad och visade dock tydligt att det var skillnad på att skriva en roman och en fortsättningsserie till dagstidningar. Det blev en snårig berättelse, där den hemliga hjälten bekämpade organiserad brottslighet.
Hammett lämnade dock serien redan efter ett år, och från och med det fjärde avsnittet tog Raymond över även som manusförfattare till ytterligare tre episoder. Därefter skrev Leslie Charteris, upphovsman till romanerna om "Helgonet", det avsnitt som blev Raymonds sjunde och sista som "Agent X9"-tecknare innan han i slutet av 1935 lämnade över till andra krafter.
Rip Kirby
- Huvudartikel: Rip Kirby
![](/images/thumb/2/21/Rip_Kirby-Raymond.png/250px-Rip_Kirby-Raymond.png)
När Raymond återvände till det civila efter Andra världskriget hade han planer på att ta upp "Blixt Gordon" igen, men syndikatet hade redan tecknat ett fyraårskontrakt med tecknaren Austin Briggs för serien. Istället gav man Raymond möjlighet att skapa en ny serie, en serie som han dessutom själv skulle få äga rättigheterna till. Resultatet blev dagsstrippserien med amatördeckaren "Rip Kirby" (på svenska ibland kallad "Peter Falk" i vissa dagstidningar) som hade premiär den 4 mars 1946.
Kirby var åtminstone delvis en ny typ av hjälte för Raymond. Där "Blixt Gordon" hade använt sin fysiska styrka, tog Kirby sin hjärna till hjälp. Rip Kirby var i mångt och mycket Raymonds eget alter ego; båda hade återvänt från kriget, de spelade golf, rökte pipa och körde snabba sportbilar. För att ytterligare understryka Kirbys intelligens försågs han med stereotypa glasögon.
Kirbys betjänt, Cecil Desmond, var en före detta engelsk inbrottstjuv med kassaskåp som specialitet. Bland de övriga i det fasta persongalleriet märks Kirbys flickvän, den vackra blonda flickvännen Honey Dorian och hennes mörka rival Pagan Lee. Ärkeskurken Mangler rymmer ofta och gärna ur fängelset för att ställa till det för Kirby.
1949 erhöll Raymond seriepriset Reuben Award från det amerikanska National Cartoonist Society. Vid det här laget hade Raymonds stil förändrats så att den med fog kan kallas fotorealistisk. Manusförfattaren Ward Greene som varit Raymond behjälplig tröttnade på att arbeta i det fördolda och 1952 tog istället Fred Dickenson över författandet. "Rip Kirby" är sedan 1974 ett återkommande inslag i svenska serietidningen Agent X9.
Raymond omkommer
På eftermiddagen den 6 september 1956 besökte Raymond sin serietecknande kollega Stan Drake, mest känd för "Eva & Jag". De bestämde sig för att ta en provtur i Drakes nya sportbil, en Mercedes SL 300. Efter ett tag tog Raymond över ratten och accelererade. Drake bad honom att sakta ner, men Raymond svarade inte utan körde rakt förbi en stoppskylt och hann sedan inte väja på den hala vägen. Bilen flög 20 meter genom luften och båda kastades ur bilen. Raymond avled omedelbart, men Drake klarade sig som genom ett mirakel undan med avslitna öron och ett flertal frakturer. Efteråt kom det fram att Raymond privatliv låg i spillror – han hade separerat från sin fru och han hade vårdats på sjukhus fyra gånger de senaste månaderna efter bilolyckor. Raymond blev bara 46 år.
Efterföljare
1940 startades den svartvita dagsstrippversionen av "Blixt Gordon", tecknad av Austin Briggs. Samme Briggs övertog som redan nämnts ovan även söndagsversionen i färg 1944, och samtidigt lades den dagliga serien ner. Dagsversionen återuppstod först på 1950-talet. Efter Raymond har serien tecknats av bl.a. Mac Raboy, Dan Barry, Bruce Jones, Ralph Reese och Jim Keefe.
"Agent X9" övertogs först 1935 av Charles Flanders (senare känd för "King vid gränspolisen"). I rask takt följde sedan tecknarna Nicholas Afonsky och Austin Briggs. Den som tecknat serien längst var Mel Graff som gjorde den 1940–60. Graff hade en helt annan, mindre realistisk teckningsstil än Raymond. Efter Graff tog tecknaren Bob Lubbers (alias Bob Lewis) över. Lubbers förde serien gradvis tillbaka mot en realistisk stil. 1967 övertog Raymonds främste lärjunge Al Williamson serien (med manus av Archie Goodwin). Williamson tecknade serien fram till 1980, då George Evans tog över manteln och fortsatte till serien slutligen lades ner den 10 februari 1996.
Vid Raymonds frånfälle fanns det bara material som räckte i tre veckor färdigställt för "Rip Kirby". Man fick snabbt utse en ersättare och valet föll på John Prentice, som gjorde ett gott jobb med att imitera Raymond till en början. Prentice stannade på serien ända till sin död 1999 då den lades ner den 26 juni.
Det finns mängder av andra tecknare på helt andra serier som är mer eller mindre inspirerade av Raymond. Al McWilliams tecknade serierna "Tvillingplaneterna", "Davy Jones" och "Toppreportrarna" (de två senare har gått i svenska Agent X9) i en närliggande stil. Andra värda att nämna är engelsmännen John McLusky som under 1960-talet ritade serieversionen av "James Bond" och Harry Bishop som gjorde "Matt Dillon" (i original "Gun Law"), serieversionen av TV-serien "Gunsmoke" (på svenska "Krutrök").
Artiklar i Thud/Bild & Bubbla
- Janne Lundström: "Alex Raymond" (Thud nr 1, s. 5)
- Janne Lundström: "Alex Raymond" (Thud nr 2, s. 4–6)
Artikeln, i den version den hade den 29 januari 2006, innehåller till stor del information hämtad från Wikipedia:Alex Raymond.