Mumin
"Mumin" heter serieversionen av Tove Janssons böcker om Mumintrollen, men serien har också publicerats under titlarna "Mumintrollen" och "Mumintrollet".
Bakgrund
![](/images/thumb/8/88/Mumin_Fazer_chokladask.jpg/300px-Mumin_Fazer_chokladask.jpg)
Begreppet mumintroll använde Tove Jansson redan under tonåren i sin dagbok.[1]
På 1930-talet ritade Jansson teckningar till olika tidningar, framförallt till den kulturpolitiska högertidskriften Garm, där hon så småningom kom att rita politiska karikatyer som drev med framförallt Hitler och nazismen[2]. I målningar från 1930-talet syns en svart figur som med lite god vilja kan tolkas som en förstudie till mumintrollet.[3] I nyss nämnda Garm uppstod också mumintrollet slutligen på bild i en teckning som publicerades 1943, fast till en början kallade hon den för snork. Figuren blev en form av signatur för Tove Jansson. Detta var under finska fortsättningskrigets dagar (1941-1944). Kriget påverkade Jansson, hon ville gärna dra sig undan från den hemska verkligheten, och redan under finska vinterkriget (1939-1940) hade hon skrivit en eskapistisk berättelse om en annan mycket bättre värld. Den sagan kallade hon "Mumintrollets underliga resa", men den publicerades aldrig.[4]
Den första boken om mumintrollen publicerades 1945, den hette "Småtrollen och den stora översvämningen" och var en omarbetning av ovannämnda "Mumintrollets underliga resa" och av Janssons egna illustrationer framgick att mumintroll såg ut precis som den snork som hon använde som signatur i Garm. Boken gavs ut på Söderströms förlag i Helsingfors och det var förlaget som bestämde att ordet mumintroll inte skulle finnas i bokens titel, för ingen visste vad ett mumintroll var. Den gavs också ut på Hasselgrens förlag i Stockholm redan samma år.[5] Året efter kom "Kometjakten", som i omarbetat skick 1947 blev den allra första muminserien: "Mumintrollet och jordens undergång"[6] (se vidare nedan); romanen omarbetades senare ett par gånger och den sista upplagan heter "Kometen kommer".
Inkarnation 1: Den första muminserien
"Mumintrollet och jordens undergång"
Från den 3:e oktober 1947 till den 2:a april 1948 publicerades en serie av Tove Jansson med titeln "Mumintrollet och jordens undergång" i den finlandssvenska vänstertidningen Folktidningen Ny Tid. Det var en omarbetad serieversion av boken "Kometjakten", och den saknade pratbubblor – texten var placerad under rutorna på samma sätt som i exempelvis "Tom Puss". Jansson skrev och ritade serien på uppdrag av sin dåvarande fästman Atos Wirtanen, som var Ny Tids chefredaktör. Hon skrev och ritade varje avsnitt med bara någon veckas framförhållning hela tiden.
Denna allra första Muminserie gavs ut på nytt i en häftad bok kallad "Jorden går under!" 2007. I denna bok har också samlats en del kringmaterial, som intervjuer med Tove Jansson med mera.
Inkarnation 2: Den "klassiska" muminserien
Publicering i dagspress
Den mest klassiska muminserien skapades för publicering i dagspress. De första avsnitten skrevs och tecknades av Tove Jansson, med de efterföljande av Lars Jansson.
Till skillnad från de skrivna berättelserna, bilderböckerna och de senare serierna, är denna version av muminserien inte i första hand ämnad för barn, även om den för det mesta är barnvänlig. Den innehåller dock en del alkohol, droger, våld, ohörsamhet mot ordningsmakten och kärlekstrubbel samt samhällssatiriska kommentarer som barn kanske inte förstår.
Tove Jansson kontaktades 1952 av Charles Sutton på Associated Newspapers i London, ett brittiskt dagstidningsförlag som även förser dagstidningarna med serier. Sutton ville att hon skulle rita en serie med mumintrollen, eftersom sådana figurer enligt hans mening skulle passa utmärkt i en samhällssatirisk serie.[7]
Kontrakt skrevs 1952, men inte förrän den 20 september 1954 började serien att publiceras. Sutton hade velat vänta på att en stor tidning skulle ta in serien, och den första tidningen var också The Evening News, som på den tiden var världens största dagstidning med en upplaga på 12 miljoner.
Tove Jansson ritade och skrev alla serier själv. Hon skrev på svenska, och sedan översatte brodern Lars till engelska,[8] men även Toves originaltexter hade en del engelska ord i sig på grund av att de skulle publiceras på engelska, ord som sedan har rensats bort när serien senare skulle publiceras på svenska.[9] Den svenska texten har ibland blivit något olika i olika utgåvor.[10]
Serierna är från början ämnade att publiceras i dagstidningar och är därför ritade i strippformat. Av samma anledning är episoderna olika långa, och pågår i så många strippar som Jansson tyckte att de behövde. Varje episod kan läsas för sig, men serien innehåller ofta hänvisningar till tidigare episoder, varför de gärna kan läsas i kronologisk ordning om man vill läsa flera episoder.
Det var till den tecknade serien som muminpappan i igenkänningssyfte försågs med sin svarta hatt och muminmamman med sitt förkläde, grafiska detaljer som Jansson därefter lånade över till sina illustrationer till muminböckerna. I inledningsrutan till varje avsnitt ser man mumintrollet ligga på mage med svansen mot läsaren och ovanför honom står avsnittets titel. Kanalerna mellan rutorna är normalt bara streck men är påfallande ofta ersatta med andra föremål som har någon anknytning till vad som just då försiggår i serien, något som har kallats för Janssons "mellanbalksrevolution".[11]
Första gången en muminstripp publicerades i Sverige var den 1 mars 1955.[12] Det året kom serien till flera nordiska tidningar, bl.a. Politiken i Danmark, Svenska Dagbladet i Sverige och Ilta Sanomat i Finland, och 1956 publicerades den i 20 länder; på sin höjdpunkt i 120 dagstidningar.[13][14] I Norden distribuerades serien av Bulls Press.
Lars började assistera på serien 1957, och tog fr.o.m. 1960 helt över serien fram till dess nedläggning 1975. Medan Tove hade skrivit serien på svenska för att sedan få den översatt, skrev Lars direkt på engelska.[15] Det gjordes totalt 73 episoder av serien. Fram till och med avsnittet "Redan de gamla grekerna" 1967, var The Evening News alltid först med att publicera strippen.
Skillnader mellan serien och böckerna
Parallellt med att Tove Jansson skrev och ritade sin dagspresserie om mumintrollen, skrev hon också romaner och bilderböcker om dem.
I jämförelse med Tove Janssons muminböcker, särskilt de senare, har hennes och Lars Janssons muminserie ett större och öppnare universum, där figurerna mer fritt rör sig i samhället och världen (och vid några tillfällen även i historien, med hjälp av en tidsmaskin). Figurgalleriet är bredare och rörligare och tonen mer lättsamt samhällssatirisk. Mumindalen i serierna är ett helt samhälle med mängder av innevånare och samhällsservice, medan bebyggelsen i Mumindalen i romanerna bara består av familjen Mumins hus och uthus.
I ett par fall har Tove Jansson utnyttjat idéer och element från serieepisoderna i sina senare prosaberättelser, som när serieepisoden "Den farliga vintern" fick låna ut en del inslag till boken "Trollvinter", och på samma sätt serien "Mumin och havet" till boken "Pappan och havet", medan episoden "Mumin och kometen" å andra sidan utgör en variant av den tidigare utgivna boken "Kometjakten" ("Kometen kommer"). De flesta serierna har dock helt egna historier. Några av de återkommande figurerna i serieversionen saknar motsvarighet i böckerna. Dit hör den lurvige skurken Stinky (som förutom serien enbart är med i bilderboken "Skurken i muminhuset") och den rosenälskande polismästaren. Vid jämförelse med Filifjonkan som bor alldeles ensam i böckerna, så har Filifjonkan i serierna ett helt hushåll, bestående av tre barn, hembiträdet Mabel och en ko. Figurernas karaktärer är också något annorlunda. Man kan säga att seriernas mumintroll har sin egen kanon eller kontinuitet, skild från romanerna – men inte mindre "riktig" för det, eftersom det ju faktiskt är Tove Jansson som själv ligger bakom båda.
Teman och humor
Ett vanligt tema är kontrasten mellan muminfamiljens bohemiska livsstil och ett mer traditionellt vuxenliv, ofta representerat av grannen Filifjonkan. Jakten på rikedom och berömmelse är ett annat återkommande tema, som skildras i avsnitt som "Familjen lever högt" och "Mumin och den gyllene svansen" och i figuren Sniffs ständiga försök att tjäna pengar.
Humorn i serien bygger ofta på det faktum att mumintrollen, som alltid vill vara artiga och snälla, inte kan säga "nej" när andra personer ber dem om någonting, vare sig det gäller att få bo i deras hus eller få dem att byta livsstil.
De satiriska inslagen rör ofta mänskliga egenskaper som fåfänga, girighet och konformism. Udden riktas även mot politiska ideologier (revolutionärer i "Snorkfröken i rokoko" och i "Mumin och radikalerna", välfärdsstaten i "Mumin och medborgarkänslan") och olika samtidstrender.
Det förekommer även inslag av metahumor, där författarna refererar seriemediet som sådant. Ett exempel på detta stilgrepp är när en bifigur säger att han inte har tid att vara med i serien för att han skall gifta sig, och ber en annan figur att vara med i stället. Ett annat exempel finns i inledningen till "Mumin till sjöss", då mumintrollen undrar vad de ska hitta på härnäst för att underhålla läsarna.
Figurer
![](/images/d/d7/Mumin_och_medborgark%C3%A4nslan.jpeg)
© 1958 Moomin Characters
Figurgalleriet i serien är stort, och en del figurer som spelar en stor roll i ett visst avsnitt namnges inte och återkommer aldrig. Huvudsakligen har serierna samma figurer som böckerna om mumintrollen. De viktigaste figurerna i de flesta avsnitten är Mumintrollet, Snorkfröken, Muminpappan och Muminmamman.
- Mumintrollet fungerar oftast som huvudroll. I det första avsnittet är han det enda mumintrollet i berättelsen.
- Muminmamman, Mumintrollets mamma och Muminpappans fru
- Muminpappan, Mumintrollets pappa och Muminmammans man
- Snorkfröken, Mumintrollets flickvän
- Sniff, Mumintrollets kompis, för det mesta besatt av pengar
- Snusmumriken, också kompis med Mumintrollet
- Lilla My, ständigt energiknippe, alltid antingen glad eller arg
- Mymlan, lilla Mys storasyster och Snorkfrökens väninna
- Too-ticki, lugn och jordnära vän till familjen
- Filifjonkan, familjens stränga granne
- Polismästaren, som älskar sina rosor
- Stinky, liten, hårig skurk
- Snorken, Snorkfrökens bror, har ingen framträdande roll i serien men när han dyker upp visar han sig vara Mumintrollets dubbelgångare
- Hattifnattarna, mystiska elektriska varelser
- för vidare figurgalleri, se lista över figurer i Mumin
Avsnitt
Inkarnation 3: Muminserien för barn
Den tredje inkarnationen kom på det sena 1990-talet efter succén med den Japanproducerade animerade TV-serien. Denna serie tecknades av bl.a. Mårdøn Smet, Nicolas Križan, Jukka Murtosaari, Lena Furberg, Janos Zana, Josep Marti, Jari Rasi, Javier Secaduras, Ilka Ruokola och Harald Sonesson med manus av bl.a. Patric Nyström, Noomi Hebert, Tapani Bagge, Geoff Cowan, Juha Ruusuvuori, Felicia Stålkrantz, Johanna Sinisald, Mona Ryberg Nordgren, Mary-Ann Stålkrantz och Måns Gahrton (under pseudonymen Minna Parkman). Precis som TV-serien, var serierna närmare baserade på romanernas mumintroll än vad den tidigare muminserien var. Till skillnad från den tidigare serien var den också direkt riktad till barn som främsta läsargrupp.
Denna version gavs i Sverige ut i serietidningen Muminmagasinet och i fyra seriealbum, "Muminvinter", "Lilla My ligger före", "Den stora kometen" och "Rädda Snorkfröken". Albumen var baserade på Tove Janssons muminromaner "Trollvinter" och "Kometen kommer". De här fyra albumen var enbart tecknade av Smet. På danska finns ytterligare fyra album, tecknade av Smet.
En ny dagspresserie gjordes också av finländarna Toto och Niffe. Den har bland annat publicerats på Svenska Dagbladets hemsida (medan den klassiska dagspresserien åter har börjat publicerats i den tryckta tidningen) och gavs på finska ut i ett album i samma albumserie som ovanstående fyra album.
Svensk och finlandssvensk utgivning av inkarnation 2
Dagspress
Serien har gått, och går just nu (2020), i Svenska Dagbladet.
Serietidningen Mumin (Ⅰ)
Denna serietidning gavs ut åren 1981-1985 och återtryckte Tove Janssons och Lars Janssons dagsstrippserie. Nummer 1/1981 till och med 1/1983 var utgivna av Albinsson & Sjöberg. Nummer 2/1983 och framåt är utgivna av Atlantic Förlags AB.
Utgivning
- 1981: 5 nr
- 1982: 8 nr
- 1983: 5 nr
- 1984: 12 nr (varav två dubbelnr)
- 1985: 4 nr
|
Album
Mumintrollet (Ⅰ) (1957-1974)
Utgavs av Gebers.
|
Utgivning
- 1957: 1, 2
- 1958: 3, 4
- 1960: 5
- 1962: 6
- 1963: 7
- 1964: 8
- 1965: 9, 10
- 1968: 11
- 1969: 12
- 1970: 13
- 1971: 14, 15
- 1972: 16, 17
- 1973: 18, 19
- 1974: 20, 21
Mumintrollet (Ⅱ) (1970)
Gratisutgåva från Göteborgs bank. Utgavs av Gebers. Göteborgs bank delade vid samma tid ut sparbössor till sina kunder som hade formen av Muminpappa.
Utgivning
- 1970: "Mumin och marsinnevånarna", "Föreningsliv i Mumindalen", "Vi bor i en djungel", "Mumin och den gyllene svansen"
Mumintrollet (Ⅲ) (1989-1992)
Nummer 1-4 utgavs av Norstedts och 5-8 av Schildts.
Utgivning
- 1989: 1 (128 sid), 2 (136 sid), 3 (104 sid), 4 (120 sid)
- 1992: 5 (112 sid), 6 (96 sid), 7 (104 sid), 8 (112 sid)
Mumintrollet (Ⅳ) (1994-2010)
Utgavs av Schildts.[16] De fyra första albumen har de inledande episoderna av serien i kronologisk ordning, men från och med del 5 är episoderna publicerade i en mer slumpvis ordning. Utgivningen omfattar inte samtliga episoder.
Utgivning
- 1993: Del 1 ("Mumintrollet", "Muminfamiljen", "Den ensliga ön"), 128 sidor
- 1993: Del 2 ("Familjen lever högt", "Den farliga vintern", "Låtsaslek"), 136 sidor
- 1993: Del 3 ("Att bygga ett hus", "Vi börjar ett nytt liv", "Vi bor i en djungel"), 104 sidor
- 1993: Del 4 ("Mumintrollet blir förälskat", "Mumintrollet och marsinnevånarna", "Muminfamiljen och havet"), 120 sidor
- 2004: Del 5 ("Mumin i Vilda västern", "Snorkfröken i rokoko", "Mumin blir social"), 112 sidor
- 2004: Del 6 ("Föreningsliv i Mumindalen", "Den gyllene svansen"), 96 sidor
- 2004: Del 7 ("Mumin till sjöss", "Mumin och kometen"), 104 sidor
- 2004: Del 8 ("Muminvinter", "Klått-djurets frieri"), 112 sidor
- 2001: Del 9 ("Knappar och äktenskap", "Dam i dilemma"), 128 sidor
- 2001: Del 10 ("Sniffs sportaffär", "Polismästarens brorson"), 86 sidor
- 2002: Del 11 ("Hundliv i Mumindalen", "Mymlans diamant"), 88 sidor
- 2002: Del 12 ("Den gamla goda tiden", "Sniffs badort"), 88 sidor
- 2004: Del 13 ("Mumin och TV", "Riddar Mumin"), 88 sidor
- 2004: Del 14 ("Vårkänslor", "Mumin och sjöjungfrun"), 104 sidor
- 2010: Del 15 ("Mumin och järnvägen", "Muminpappa och spionerna", "Mumins lampa"), 106 sidor
Mumin (1977-1981)
Utgavs av Jensen & Palmgren (1-5) och AB Förlagsförsäljning/Alvglans förlag (6-10). Innehöll 120-140 sidor per album och omfattar samtliga episoder av serien i kronologisk ordning. De som Jensen & Palmgen gav ut hade omslagsbilder som var kollageliknande teckningar med bilder från ingående avsnitt där 1-4 var signerade av seriens skapare, medan de som gavs ut av Alvglans hade omslagsteckningar av Peter Bigestans.
Utgivning
- 1977: 1, 2
- 1978:
- Mumin 3 ("Mumin och kometen", ""Mumin och den gyllene svansen", "Muminvinter", "Mumin till sjöss", "Klåttdjurets frieri", "Mumins lampa", "Mumin och järnvägen")
- Mumin 4 ("Muminpappa och spionerna", "Mumin och cirkusen", "Mumin Nybyggaren", "Mumin och scouterna", "Mumin brukar jorden", "Mumin och guldgrävarna", "Robinson Mumin Kruse", "Mumin och konsten")
- 1979:
- Mumin 5 ("Sniffs badort", "Polismästarens brorson", "Dam i dilemma", "Knappar och äktenskap", "Sniffs sportshop", "Mymlans diamant", "Mumin och vampyren", "Mumin och TV")
- Mumin 6 ("De underutvecklade mumintrollen", "Mumin och moster", "Mumin och natur-parken", "Mumin och den gamla Goda Tiden", "Hundliv i Mumindalen", "Mumin detektiven", "Vårkänslor")
- 1980:
- Mumin 7 ("Mumin räddar en prinsessa", "Mumin och agent 008 1/2", "Mumin lever farligt", "Mumin på Torrelorca", "Snorkfröken i societeten", "Redan de gamla grekerna", "Sniff blir god")
- Mumin 8 ("Redaktör Mumin", "Mumin och de föräldralösa", "Riddar Mumin", "Mumin till häst", "Mumin och sjöjungfrun", "Misans återkomst")
- 1981:
- Mumin 9 ("Mumin och radikalerna", "Mumin-Jul", "Mumin i Egypten", "Sniff blir kär", "Mumin förlovar sig", "Mumin och den Flygande Holländaren", "Snorkfröken blir synsk")
- Mumin 10 (”Mumin och badstranden”, ”Mumin blir rik”, ”Mumin och gurun”, ”Muminpappan på ålderns brant”, ”Batalj i Mumindalen”, ”Mumin i Neanderdalen”, ”Mumin och de tio sparbössorna”)
Mumin. Tove Janssons samlade serier
Utgavs av Alfabeta med utgångspunkt i den engelskspråkiga utgåvan "The Complete Tove Jansson Comic Strip", Drawn & Quarterly, Montreal, Kanada. Den svenska utgivningen omfattade däremot inte fortsättningen "The Complete Lars Jansson Comic Strip" varför serien inte är komplett i denna utgåva.
- 2008: Del 1 (Mumintrollet, Muminfamiljen, Familjen lever högt, Den ensliga ön), 96 sidor
- 2009: Del 2 (Den farliga vintern, Låtsaslek, Att bygga ett hus, Vi börjar ett nytt liv) 88 sidor
- 2010: Del 3 (Mumintrollet blir förälskat, Vi bor i en djungel, Mumintrollet och marsinnevånarna, Muminfamiljen och havet, Föreningsliv i Mumindalen) 108 sidor
- 2010: Del 4 (Mumintrollet i vilda västern, Snorkfröken i rokoko, Mumin och medborgarkänslan, Mumin och kometen, Mumin och den gyllene svansen) 112 sidor
- 2011: Del 5 (Muminvinter, Mumin till sjöss, Klått-djurets frieri) 86 sidor
Mumin i färg
År 2020 inledde Epix förlag sin utgivning av "Mumin i färg"; ett färgsatt avsnitt (i nyöversättning) publiceras per album. Avsnitten publiceras inte i kronologisk ordning i denna utgåva.
- "Mumindalen blir en djungel" (2020)
- "Mumin blir förälskad" (2020)
- "Mumin och havet" (2022)
- "Mumin och marsmänniskorna" (2022)
- "Mumin och kometen" (2023)
- "Föreningsliv i Mumindalen" (2023)
Svensk utgivning av inkarnation 3
Serietidningen Mumin (Ⅱ)
Denna version har publicerats i serietidningen Muminmagasinet, som efter första årets utgiving bytte namn till Mumin (Ⅱ). Serietidningen gavs ut 1993–2004.
Albumutgivning
Vidare publicerades den i fyra album utgivna på Carlsen Comics. Albumversionen tecknades av Mårdøn Smet. På danska utgavs åtta album, alla av Smet. På finska utgavs samma fyra album som kom ut på svenska samt ett femte, som där fick nummer 3 i ordningen.
- Album
- "Muminvinter" (1993)
- "Lilla My ligger före" (1993)
- "Den stora kometen" (1994)
- "Rädda Snorkfröken" (1994)
Dagsstripp
En dagsstripp av finländarna Niffe (text) och Toto (teckningar) har publicerats på Svenska Dagbladets hemsida och gav upphov till album nr 3 på finska.
Mumin i andra medier
![](/images/thumb/e/e8/TanoshiiMuuminIkka.jpg/200px-TanoshiiMuuminIkka.jpg)
Tove Janssons muminböcker
Böckerna, som består av flera romaner och en novellsamling, kommer ständigt i nya upplagor. Även bilderböckerna brukar nästan alltid finnas i tryck, bortsett från "Skurken i muminhuset" som länge hade varit slut på förlaget när den kom i nytryck i nytt format 2010. Serierna har tidvis varit svårare att få tag på.
- Romaner och noveller
- 1945 - "Småtrollen och den stora översvämningen" (första nyutgåva 1991)
- 1946 - "Kometjakten" (återutgiven i bearbetat format först som "Mumin på kometjakt" och sedan som "Kometen kommer"
- 1948 - "Trollkarlens hatt" (återutgiven i bearbetat format men med samma titel)
- 1950 - "Muminpappans Bravader Skrivna av Honom Själv" (återutgiven 1968 i berabetat format som "Muminpappans memoarer")
- 1954 - "Farlig midsommar"
- 1957 - "Trollvinter"
- 1962 - "Det osynliga barnet och andra berättelser" (novellsamling)
- 1965 - "Pappan och havet"
- 1970 - "Sent i november"
- 2017 - "Bulevarden och andra texter", en postumt utgiven novellsamling med noveller som tidigare bara hade publicerats i tidningar och andra tillfällighetspublikationer, innehåller bland annat muminnovellerna "En Ohemul Historia" (1966) och "Muminhuset, Mumindalen" (1979)
- Bilderböcker
- 1952 - "Hur gick det sen? Boken om Mymlan, Mumintrollet och Lilla My"
- 1960 - "Vem ska trösta knyttet?"
- 1977 - "Den farliga resan"
- 1980 - "Skurken i muminhuset" (med fotografier av Tove Janssons bror Per Olov Jansson)
- 1993 - "Visor från Mumindalen" (illustrerad sångbok tillsammans med Lars Jansson och Erna Tauro)
Andras verk
Bortsett från böckerna och serierna har Mumin vid ett flertal tillfällen överförts till andra medier, däribland tecknad film, dockfilm, spelfilm och teater. Så länge Tove Jansson och Lars Jansson var i livet medverkade de ofta till adaptionerna, även om många andra också var inblandade i produktionerna.
Muminberättelser har också lästs i radio. Många berättelser från romaner, noveller och serieavsnitt har i mer eller mindre ändrad form blivit bilderböcker och nyare serier skapade av andra.
Sveriges Radios TV-julkalender 1973 hette Mumindalen. Tove Jansson medverkade vid manusskrivandet, där de flesta avsnitten baserades på romanen "Trollvinter", och rollerna spelades av skådespelare i muminkostymer, där rösterna sedan dubbades. Själva julkalendern ritades av Lars Jansson. Denna julkalender kan köpas på video i DVD-format. Även ytterligare en mumin-TV-serie för svensk TV gjordes enligt ett liknande koncept.
I Polen gjordes en dockanimerad mumin-TV-serie 1977-1982. Tre dockfilmer gjordes också i Sovjetunionen 1978.
Speciellt populär blev TV-Tokyos japansk-finska tecknade filmversion av Mumin, "楽しいムーミン一家" ("Tanoshii Mūmin Ikka"), som kom 1990. Den exporterades till många länder och innebar en nytändning av intresset för Mumin även i Sverige och Finland. I Sverige fick den namnet "I Mumindalen" och när den dubbades till svenska användes finlandssvenska skådespelare. Dess popularitet kan ha bidragit till att man byggde nöjesparken Muminvärlden utanför Nådendal (se nedan). En tidigare japansk tecknad Mumin-version från början av 1970-talet var inte alls lika omtyckt.
En tecknad långfilm betitlad "Muminfamiljen på Rivieran" hade svensk premiär den 31 oktober 2014. Den baseras på serieavsnittet "Familjen lever högt".
En ny tecknad TV-serie kom 2019, skapad av Steve Box (som tidigare har jobbat med den leranimerade TV-serien "Wallace & Gromit") och Marika Makaroff. För manus står Mark Huckerby och Nick Ostler.[17]
Mumin/mumintrollen på olika språk
arabiska: مومين
bosniska: Mumijevi
bulgariska: Муминтроли (Mumintroli)
danska: Mumitroldene
engelska: the Moomins
estniska: Muumitrollid, muumid
finska: Muumi
franska: les Moumines
- Fil:LANDET/SPRÅKET HITTADES INTE. georgiska: მუმინები
hebreiska: המומינים
isländska: Múmínálfarnir
italienska: Mumin
japanska: ムーミン (Mūmin)
kinesiska: 姆明
koreanska: 무민
kroatiska: Moomin, Moomini
lettiska: Trollīši Mumini
litauiska: Troliai Mumiai
nederländska: Moemin, Muumi
norska (bokmål): Mummitrollet
norska (nynorska): Mummitrollet
polska: Muminki
portugisiska: Moomins (Portugal), Mumins (Brasilien)
ryska: Муми-тролли (Mumi-trolli)
spanska: los mumins
tjeckiska: Muminci
turkiska: Moominler, Moomin
tyska: die Mumins
ukrainska: Мумі-тролі (Mumi-troli)
ungerska: Muminok
- Fil:LANDET/SPRÅKET HITTADES INTE. vitryska: Мумітроль (Mumitrol')
Mumintrollen på museum och i nöjesparker m.m.
I Tammerfors konstmuseum finns museet Mumindalen som är tillägnat Tove Janssons verk. Jansson skänkte många av sina illustrationer och skisser till Tammerfors stad, och de kan beskådas i detta museum. Där finns också den modell av Muminhuset som Tove Jansson byggde tillsammans med sin livskamrat Tuulikki Piätilä och vännen Pentti Eistola.[18] Museet låg till 2012 i stadsbibliotek Metso och utanför Metso fanns en staty av Mumintrollet i brons, som senare har flyttats närmare konstmuseet.[19]
I Nådendal finns nöjesparken Muminvärlden (på finska Muumimaailma, på engelska Moomin World). Nöjesparken baseras på Mumintrollen i deras inkarnationer såväl i serier som i böcker och tecknade filmer och innehåller bland annat ett stort runt blått Muminhus som liknar huset som det återgavs i Janssons illustrationer och serier.
Akebono Kodomo mori park i staden Hannō i Saitama prefektur utanför Tokyo innehåller hus och miljöer inspirerade av Mumindalen. Muminhuset har dock ett helt eget utseende där.[20] En ombyggd park kommer att öppna 2018.[21]
Det finns också ett Muminhus på Junibacken i Stockholm.[22]
Mumin finns också på barnkulturhuset Funnys äventyr i Malmö.[23]
Moomin House Café, Tokyo: ett café med Mumin som tema i byggnaden Tokyo Sky Tree.[24]
Det finns också särskilda Muminbutiker på många håll runtom i världen.[25]
Mer om Mumin
- Böcker
- Christina Björk: "Tove Jansson – mycket mer än Mumin", Bilda förlag, Stockholm 2003
- Juhani Tolvanen: "Moomin Every Day", Drawn & Quarterly, 2012, ISBN 978 1 77046 043 0 (på engelska)
- Juhani Tolvanen: "Vid min svans!: Tove och Lars Janssons tecknade muminserie", Schildt, Esbo 2000 (finsk originaltitel: "Muumisisarukset Tove ja Lars Jansson: Muumipeikko-sarjakuvan tarina")
- Artiklar
- Göran Schildt: ”Mumintrollets förtrollning”, Svenska Dagbladet den 31 december 1956, utlagt på nätet 2018-02-18: läs artikeln
- Sture Hegerfors: Mumin Mumin wa suki suki (Thud nr 13)
- Horst Schröder: Oanständighet i djurriket (Bild & Bubbla nr 3/1977)
- Johannes Nilsson: "Mumin" – en förbigången klassiker (B&B nr 3/1996)
- Helena Magnusson: Dit och tillbaka igen: om Tove Janssons Mumintroll (B&B nr 3–4/2007)
- Tove Janssons mumintroll diskuterades i Radio Östergötlands inslag Returkultur 17 september 2009. Läs blogginlägg
- Emelie Wiktorén: "Tidlöst troll når pensionsåldern" (TT Spektra/olika dagstidningar kring 2010-04-20) Läs artikeln Läs artikeln Läs artikeln
- "The Moomin Cartoonist", Tyger Tale Brilliant children's books Läs artikeln
- Webbplatser
- Johan Blixt: Muminindex
- Zépé's Virtuelles Muminforschungszentrum: Mumin-Comics (på tyska)
- Rogers magasin: Mumintrollen
- Returkultur: Mumintrollets många ansikten
- Comics Beat: ”Study Guide: Tove Jansson’s MOOMIN”, studiehandledning på engelska för skolelever avseende de fyra första "Mumin"-episoderna
Recensioner
- Erling Frick: "Mumin nr 9" (B&B nr 3/1981)
- Göran Semb: "Mumin" nr 4: "Rädda Snorkfröken!" (B&B nr 1/1995, s. 44)
- Daniel Gustavsson: "Jorden går under! Tove Janssons första Muminserie i Ny Tid 1947–48" [finsk utgåva] (webbrecension, november 2008)
Övrigt
58345 Moomintroll eller 1995 CZ1[26] är en asteroid i asteroidbältet som upptäcktes den 7 februari 1995 av den brittiske astronomen David J. Asher vid Siding Spring-observatoriet. Den är uppkallad efter Mumintrollet.[27]
Fotnoter
- ↑ Anneli Ilmonen, Teija Waaramaa och Elina Bonelius (red.): "Tove Jansson. Minnesutställning", Tammerfors konstmuseums publkationer 103, Tammerfors konstmuseum/Birkalands regionalkonstmuseum, ISSN 0782-3746/ISBN 952-9549-71-7, s. 22 (cit. "Minnesutställning")
- ↑ "Minnesutställning", s. 22f; Christina Björk: "Tove Jansson – mycket mer än Mumin", Bilda förlag, Stockholm 2003, ISBN 91-574-5967-3, s. 65
- ↑ Christina Björk, a.a., s. 71; den svarta figuren kan ses på bild på YLE: Så här såg det första mumintrollet ut
- ↑ Christina Björk, a.a., s. 71f
- ↑ Christina Björk, a.a., s. 72f
- ↑ Christina Björk, a.a., ss. 76 och 82
- ↑ Christina Björk: a.a., s. 97
- ↑ Christina Björk: a.a., s. 99
- ↑ Per Starböck: "60 år sen – men är det en svensk serie?", 20 september 2014, läst 2024-05-25
- ↑ Insändare av Trygve Söderling: "Det räcker med en version av muminserierna", Hufvudstadsbladet 1 september 2022
- ↑ Juhani Tolvanen: "Vid min svans!: Tove och Lars Janssons tecknade muminserie", ss. 96ff
- ↑ Informationstext från förlaget på s. 119 i samlingsseriealbumet Tove Jansson: "Mumin 2", Jensen & Palmgrens förlag, Lund 1977, ISBN 91-970186-2-7
- ↑ Boel Westin: "Tove Jansson. Ord, bild, liv", Albert Bonniers förlag, Stockholm 2007, ss. 282, 290
- ↑ Tomas Jansson, Svenska YLE: "Mumin fyller 75 och är större än någonsin", 2 januari 2020, läst den 6 januari 2020
- ↑ Juhani Tolvanen: "Vid min svans!: Tove och Lars Janssons tecknade muminserie", s. 94
- ↑ Schildts katalog över Tove Jansson-böcker 2014
- ↑ Lisa Allardice: "'It is a religion': how the world went mad for Moomins", The Guardian, 6 april 2019, läst 2020-06-18
- ↑ Moomin.com: "Världens enda Muminmuseum har nu öppnat", 26.6.2017, läst 2020-06-23
- ↑ Muminmuseet: "Mumintrollstatyn ska flyttas" (utan datum), läst 2020-06-23
- ↑ Tour Guide of Hanno City (pdf)
- ↑ https://www.moomin.com/en/blog/stunning-moominvalley-park-opening-city-hanno-japan/
- ↑ Välkommen till Junibacken
- ↑ https://funnysaventyr.se/
- ↑ The Moomins Go To Japanbloggen Tokyo Emoji Girls, bilder på Facebook
- ↑ https://www.moomin.com/sv/blogg/muminbutiker-runt-om-i-varlden/#cc950c35
- ↑ JPL Small-Body Database Browser 58345 Moomintroll, Solar System Dynamics, NASA/Jet Propulsion Laboratory, läst 20190812
- ↑ Minor Planet Center 58345 Moomintroll, Minor Planet Center, läst 20190812